Tror du det kommer hit?
-Kanske. -Det är bäst vi föser ihop dem.
Kom, Tig.
Nu börjar det.
Det är visst över oss nu.
Ser du dem?
Jag varken ser eller hör dem. Har du varit med om nåt liknande?
-lnte sen syndafloden. -Ja, du var ju med på den tiden.
Vad sa du?
Han sa att du borde veta eftersom du var med då!
Det var åtminstone inte lika blött.
Noa slapp höra lika mycket skitprat från sina medhjälpare.
Vi fixar lite käk. - Mose?
Hallå!
-Gjorde det ont? -Har du kortlek, Mose?
-Ja. -Då spelar vi när vi har ätit.
Button! Sätt tallrikarna här.
-Stirrar du för länge går de sönder. -Stressa mig inte.
-Jag tar fyra. -Jaså, fyra nya.
Jag kan inte se det. Jag vill inte vara med.
En mans förtroende är viktigt. Det är inte värt några kort.
Det har i alla fall slutat regna.
Klä på dig, Button. Hjälp Mose att röja upp här.
Leta sen upp hästarna.
Behöver du hjälp, Charley?
Fortsätt du med ditt. Din tur kommer snart.
-Har vi inte nog med jobb, Mose? -Alla bör dra sitt strå till stacken.
Ja, men mitt strå är bara hälften så långt som ditt.
Jag förstår mig inte på Charley. Jag vet inte ens om han gillar mig.
Han gillar dig.
Boss hade sina tvivel när han skulle anställa mig.
Han tyckte att jag var klumpig på hästryggen och kanske åt för mycket.
Charley övertalade honom. Jag uppskattar hans förtroende.
-Det gör jag också. -Ja, men glöm det inte.
lnte om du vill ha respekt från män som Charley och Boss.
Dra, Button!
Dra! Button!
Sluta leka med hunden och dra upp vagnen!
Dra nu!
Hallå! Titta där borta.
-Boss är en riktig cowboy. -Ja, formen är stöpt efter honom.
De flesta går mot vattnet. Resten får vi leta upp och fösa dit.
Ungar. När vi har föst ihop dem kan vi driva dem mot lägret.
Det kommer att dröja innan vi ser nästa stad. Vi behöver lite grejer.
Mose? Mose!
Du får rida tillbaka till stan.
-När ska jag dra? -l kväll.
-Jag drar! Jag kan dra. -Hur lång tid tror du det tar?
-En dag dit och en dag tillbaka. -Det låter rimligt.
-Jag kan göra det. -Det vet jag.
Men jag tror inte att stan är redo för dig ännu.
Fan! Satan! Helvete!
Ska du bete dig som en apa så gör det med vindens riktning.
Gamle Tig sköter sig bättre.
-Du kanske skulle stannat i stan. -Jag gillar inte städer.
Det är bara nåt du har hört. Skaffa ett yrke. Du får tak över huvudet-
-en säng ovanför marken och mat på närmsta bar.
lnte sant, Charley?
Tack. Jag kan lika gärna prata med hästen. - Nu jobbar vi, Button!
Om du bodde i stan hade du varit tvungen att bada.
Det är ingen som tål stanken av dig nu.
Varför gjorde du det?
Du fuskade.
Jag bad ju om ursäkt.
-Jag bad honom om ursäkt! -Han har nog inte förlåtit dig.
Det är snart mörkt. Han kan ha skadat sig.
Han tar det bara lugnt. - Tror du att han spelar poker?
-lnte med dina pengar, Boss. -Tänk om han ligger nånstans?
Vi hade aldrig hittat honom. - Hoppa nu ner.
-Han är orolig. Är du? -Ja, det har jag varit sen i går.
-Du skulle ha skickat mig. -Mose kan försvara sig.
-Varför är han inte tillbaka då? -Du vill ju inte rida in till stan.
Det vill jag inte nu heller, men vi måste hitta honom.
Bra. Du och jag ger oss av tidigt. Button ser efter grejerna.
Kom ner, Button. Sätt i gång med kvällsmaten.
-Vi är tillbaka innan kvällsmaten. -Tre par ögon ser mer än två.
-Se efter vagnen. -Kom igen, Boss.
lngen kommer att röra nåt. Vi har inte sett en själ sen vi slog läger.
Jag vill inte lämna vagnen. Du har jobbat hårt. Ta det lugnt nu.
Du stannar här.
-Hon vill följa med. -Både och.
Hon har viljan, men inte benen.
Ha geväret inom räckhåll.
Jag har alltid föredragit ett lite kraftigare vapen.
Fick den här av en kille som inte kunde betala för några kor.
Jag har förstått att du föredrar de lite mindre.
Hallå?
Hej.
-Kan du ge dem mat och vatten? -Visst, 50 cent per häst.
-Stannar ni länge? -Tills vi har hittat vår man.
Kan jag hjälpa er? Jag har varit här sen Harmonville var Fort Harmon.
Jag känner alla som bor i stan och runt omkring.
Stor man som behöver klippa sig. Cirka 30 år.
Där ligger hans utrustning.
Å ja... Jag vet vem ni menar.
Trevlig, ung man som såg ut att bo i en kappsäck. Jag har hästen.
-Rider han tillsammans med er? -Vet du var han är?
Ja, han är i fängelset.
Han råkade i slagsmål med några kofösare i affären.
Ja, han fick massor av stryk. Och sheriffen slog honom i huvudet.
Han hade tur som inte blev skjuten i ryggen.
Tänk på det när ni pratar med sheriff Poole...
Sadla hans häst. Täcker det här hans skuld?
-Jag heter Percy om det är nåt mer. -Tack.
Vänta lite.
-Hur länge har han varit här? -Sen i går eftermiddag.
Det var inte lätt att bura in honom. Stor som en björn.
-God kväll. -Jag heter Boss Spearman.
-Detta är Charley Waite. -God kväll.
Ni har en av våra vänner här. Mose Harrison.
Ja, det stämmer. Han började slåss i affären.
Mose börjar aldrig ett slagsmål. Han bara avslutar dem.
Jag sa ju att han gjorde det. Påstår du att jag ljuger?
-Står han åtalad för nåt? -Ja. Upphov till slagsmål-
-störande av den allmänna ordningen och av folk i närheten. Välj själv.
Vi hörde att han fick ett slag i huvudet?
-Han klarar sig. -Vi är här för att hämta honom.
Betala böterna, så kan du ta honom.
Vad säger du om 50 dollar per förseelse?
Det är rena rånet.
-Det är mycket pengar. -Ja, det är mycket pengar.
Jag har väntat på dig, Spearman. Mitt namn är Denton Baxter.
-Mose slogs med dina män? -Det stämmer.
Folk i området tolererar inte kringdrivande kofösare.
De hatar dem mer än de hatade indianerna.
Nu pratar du väl för ranchägare som du själv?
Jag har den största gården i området. Större än 3-4 andra.
Uppbyggd med mina egna händer. Tillsammans med den här stan.
lnga kringdrivande kofösare ska ta den ifrån mig!
-Det är lagligt att valla sin hjord. -Tiderna förändras. Folk också.
Men några tjurskallar gör det aldrig.
För ett par år sen passerade några kofösare. En natt...
...fick hjorden panik, vagnarna brann och en grabb blev skjuten.
Blev han skjuten i ryggen?
Glöm inte hästen i hyrstallet när ni drar härifrån i kväll.
Vid soluppgången sätter ni hjorden i rörelse och drar härifrån!
Lämna Fort Harmon-området!
Låt mr Spearman hämta sin man så att de kan dra vidare.
Charley...
Mose?
Ser ut som han har blivit sparkad.
-Mose, res dig upp. -Charley.
Jag är glad att se er.
Jag gillar inte den här stan.
Varsågod. - Han har fått mycket stryk.
-Finns det nån doktor i stan? -Ja, doktor Barlow.
Det är huset bakom ladan uppe vid kyrkan. Titta efter ett spjälstaket.
Herregud... Ta in honom direkt.
Lägg ner honom där inne.
-Jag ska hämta doktorn. -Ta hans ben, Boss.
-Jag är doktor Barlow. -Boss Spearman.
-Charley Waite. -Detta är Mose Harrison.
Såren är några dar gamla. Varför kom ni inte direkt?
-Sheriffen tog honom. -Slogs han med Baxter-gänget?
Han gav i alla fall igen. Bröt armen på en av dem.
De fick nog vad de förtjänade.
-Jag måste titta lite här. -Ta det lugnt, Mose.
-Ta det lugnt, mr Harrison. -lngen vill göra dig illa.
Han har ett par brutna revben. Vi får ta av skjortan.
Jag behöver tvål, vatten och sprit.
Drick detta, mr Harrison.
Vi gör rent de här såren. Han har ett djupt hack i pannan.
Vi kan skåla för hälsan, men det är inte bra för affärerna...
Då skålar vi för hälsan för dem som skadas i framtiden.
Ni två kan vänta i salongen.
-Han borde inte rida iväg. -Det måste han.
-Hur mycket är jag skyldig? -lngenting.
-Jag tjänade bra på Baxters män. -Synd att ni inte blev förmögen.
Frun.
-Doktor Barlow har en vacker fru. -Så du la märke till det?
-Jag är väl inte död. -Det var skönt att höra.
Hon var väldigt snäll också, en riktig dam.
När man träffar en sån kvinna får man lust att slå sig till ro.
Doktorn jobbar hårt. De jobbar nog på att skaffa smått också.
-Jag ser det framför mig. -Det är visst värt mer än tusen ord.
Var tror du att han är?
Pojkvasker!
Oroa dig inte för Button.
Om nån hade skadat honom så hade de plundrat vagnen.
Det har du rätt i.
Där är han!
-Vill du titta, Mose? -Jag har sett det förr.
-Du skulle ju stanna vid vagnen! -Hur är det med Mose...?
-Vad har hänt? -Det blev lite problem i stan.
Det ser ut att vara mer än lite. Ska vi dra vidare?
Det gör vi alltid när betet är slut.
-Har jag gjort nåt fel? -Låt honom vara.
Här. Drick lite kaffe. Det är nykokt för en gångs skull.
Tre ryttare bevakade hjorden i morse.
-Var då? -1 km härifrån. De bara satt där.
-Är det samma män? -De är fyra nu.
-Här börjar bli mycket folk. -Kanske vi ska dra vidare?
Det är inte lönt. Jag har mött såna som Baxter förr.
Han vill ha tag i hjorden och sprida den för vinden.
Varför höll han inte kvar er i stan? Sheriffen hade ju Mose.
Han vill att vi är på ett ställe. Långt utanför stan.
Det här stämmer inte. Han ber oss dra vidare, och...
Det var inte det enda han sa. Man måste lyssna noga.
Du hörde ju själv. För några år sen överföll de några kofösare.
-Det var ingen vacker historia. -Vi tar reda på om det är så.
Vackert landskap... En man kan bli förblindad här ute.
Glömma att människor och ting inte alltid är lika enkla.
-Hur länge har vi ridit tillsammans? -Nio...kanske tio år.
Det är ju ett helt årtionde. Det är en lång tid.
Mycket har förändrats under den här tiden.
Vad är det du vill säga, Boss?
Vi kan låta korna vara kvar och dra, eller också stoppar vi dem.
lnnan de försöker skingra hjorden.
Ska vi riskera livet för några kor?
lnte för korna, men en man ska inte bestämma vart vi ska åka.
Den här ranchägaren lät sheriffen läsa alla lagar för oss-
-tills han ansåg att det var dags att visa att det var han som bestämde.
Det gör mig förbannad.
De ska få igen för det de gjorde mot Mose.
Jag gör i ordning hästarna.
Ni två är försiktiga.
Jag har bössan. Vi ska hålla utkik efter dem.
-Släck elden. -Och stanna i vagnen, Button.
Jag köpte socker i stan.
Det är i vagnen.
Jag vill inte få honom till ovän.
Vad är det, Gus? Du har stönat hela kvällen.
Min rygg är alldeles sårig sen jag hamnade på elden.
Det känns som att bli knullad av en hora på 1 50 kilo.
Du slapp billigt undan. Se på mitt ansikte.
Butler kommer att ge igen. Bjässen bröt ju armen på honom.
Hörde ni när han bröt den? Det gjorde jag.
Tur att han skjuter med bägge händerna.
En enda rörelse och ni är döda! Ställ er upp.
Kasta era vapen på marken!
Jag säger det bara en gång!
Sparka bort dem!
Vem är sårig på ryggen?
Vem?
Gus.
-Man slåss inte tre mot en. -Ta det lugnt, mister!
-Det var inte vår idé! -Stå upp, skitstövel!
-Vad heter du? -Vince.
-Skarpskytt? Snabb? -Tillräckligt.
Hur många ryttare har han?
-Jag frågade: ''Hur många ryttare?'' -Resten är på väg till er vagn.
Fortsätt le nu. - Det tar en stund innan han kan göra nåt.
Charley! Kasta hit sadelväskan.
Ta på er huvorna.
De hänger där. Ta på dem!
Ta av er byxorna.
Jag drar inte ner byxorna för nån.
Nu är det bäst du lyssnar med det friska örat. Av med dem!
Vilket skrämmande gäng.
Lägg er platt på magen!
Kuken i marken.
Om jag hör så mycket som ett knyst så dödar jag er.
Charley? Charley!
lngen hund som möter oss...
De svinen... De sköt grabben, men han lever.
Är det Mose?
Han är död. De har skjutit honom i huvudet.
Charley?
Charley! Hämta whiskyn.
Du måste vakna.
Han har blivit skjuten och slagen i huvudet. Kulan måste ut.
Bra jobb, Boss.
-Han är borta stundtals. -Han har mist mycket blod.
Ett sånt slag i huvudet kan skapa problem resten av livet.
Du har gjort allt du kan. Nu behöver han en doktor.
Om Button lever i morgon, tar du honom i vagnen och drar.
-Stannar du hos korna? -Ja.
Och jag dödar varenda jävel som kommer för att ta dem.
Du är väldigt blodtörstig.
Jag har sällan sagt emot dig. Du har stått för det mesta av snacket.
Men jag tänker ta honom till doktorn i stan.
Vill du följa med går det bra. Annars gör du som du vill.
-Tror du att de låter dig passera? -Button förtjänar en chans.
Okej.
Men jag ska döda Baxter. Sheriffen ska också få det hett om öronen.
Fattar du?
Jag har aldrig haft problem med att skjuta nån. Aldrig.
Det ser fint ut, Charley.
Han ska ha nåt som visar att han har levt. Nästa storm sopar bort det.
Det gör inget, han har ju gamle Tig som håller honom sällskap.
Han var mer Moses hund än min.
Man bör väl säga några ord?
Om du vill snacka med han där uppe, så står jag här och lyssnar.
Men jag snackar inte med den jäveln. Jag förlåter honom aldrig.
En sån fin kille som Mose...
Han klagade aldrig.
Han vaknade med ett leende och var glad hela dagen.
Han sa ''god morgon'' och menade det verkligen.
Jag har aldrig träffat två snällare själar i hela världen.
Gamle Tig slutade till och med att döda fåglar.
Du har tagit en fin man och en fin hund. Jag förlåter inte heller dig.
Med det säger jag ''amen''...
Hur är det, Charley?
-Jag mår bra. -Det verkar som...
Jag sa att jag är okej... Det var bara lite gamla känslor som dök upp.
Vi har aldrig ställt några frågor. Vi har bara tagit det för givet.
De sista dagarna har du sagt sånt som har fått mig att tro-
-att du kanske vill berätta nåt.
-Charley? -Stå inte bakom mig, Boss.
När jag var liten drog vi till skogs med våra ärtrör.
Vi dödade en fågel eller en ekorre. Hade vi tur blev det nåt större.
Jag dödade min första man i den skogen.
Han hade ett pantbrev i vår gård och när min far dog...
Han tog upp betalning av min mor på alla tänkbara sätt...
Jag var i Buttons ålder när jag sköt honom.
Det skulle hända mer så jag rymde och gick in i armén.
Eftersom det var krig var jag mer än välkommen.
Min första strid var nästan som när jag var i skogen med mina vänner.
Vi satt i träden och de marscherade rakt mot oss.
Det var ett hundratal döda när röken väl hade lagt sig.
Vi gick runt och sköt de som inte var det.
Några av oss ingick i en specialstyrka med lätt packning-
-så att vi enkelt kunde ta oss in på fiendens område.
Vår uppgift var att ställa till bråk överallt.
Det dröjde inte länge förrän vi dödade civila också.
Det pågick resten av kriget.
Sen drog jag västerut. Mina talanger var efterfrågade.
Jag jobbade för folk som Baxter.
lbland kan det gå en hel dag utan att jag tänker på...
...vem jag är, vad jag har gjort...
Han har tuppat av igen. Han är varken bättre eller sämre.
-Du är en ärlig man, Charley. -Varför skulle jag ljuga om Button?
Det är inte Button jag pratar om.
-Mr Spearman? -Är doktorn här?
-Nej, han är inte inne. -Grabben är svårt skadad.
Lägg honom i undersökningsrummet.
Det är inget fel på hörseln. Han hör bra när han är vaken.
Finns det blod i öronen kan han ha en skallfraktur.
-Är du hans far? -Nej. Button jobbar för mig.
Det är tydligen inte bra för hälsan. Ni vet var salongen är.
Detta tar nog en stund.
Jag tror inte det är en fraktur. Snarare en allvarlig hjärnskakning.
Vi är inte så vana vid skottskador.
Jag har lagt ett bandage. Det ser inte infekterat ut.
-Men febern då? -Han måste hålla sig i stillhet.
Ta inte illa upp, men vi vill att doktor Barlow undersöker honom.
-Var är han? -Baxter hämtade honom.
Några av hans män hade visst råkat ut för en olycka...
Vad har hänt, mr Spearman?
Baxters folk ville skingra hjorden. Charley och jag tänkte stoppa det.
Vi överraskade Baxters män. En av dem behandlas nog nu.
När vi kom tillbaka till lägret hade de skjutit Mose i huvudet...
...låtit Button ligga och blöda...
...och dödat vår hund.
-Jag hämtar pengar i vagnen. -Det behövs inte.
Vi betalar för oss, frun.
Varsågod och sitt.
Heter han verkligen Button?
Det är det namnet vi känner till.
Han är ju bara en pojke!
Vi plockade upp honom i Texas. Han levde på sopor från en bar.
Han kunde inte ett ord engelska. Vi trodde att vi hjälpte honom.
Och ni då?
Ni vet att sheriffen jobbar för Baxter? Folk såg när ni red in.
Nån måste betala för detta. Vi tänker inte fly.
Vi kan telegrafera efter den federale sheriffen.
Det tar minst en vecka för honom att rida hit. Och blir det storm...
-Vi får ta hand om Baxter själv. -Button då?
Han kämpar för sitt liv. Vi ska göra detsamma.
Gör allt ni kan för Button.
Om han vaknar så måste han stanna här några dar för observation.
Gör det som är bäst för honom.
Kan ni inte håller er borta från mitt paradis, grabbar?
Jag tror att Satan sa detsamma vid porten till helvetet!
Jag vill få in hästarna och ställa vagnen under tak.
Sätt i gång! Men skynda er...
...jag har sett sånt väder förr. Det blir storm!
Helvete.
Skynda dig, Charley!
Herregud!
Ni skulle byggt nån annanstans.
Min hund!
Ta hunden!
Det är en hund i vattnet, Charley!
Ta det här.
Den är bakom dig! Till vänster!
-Är allt okej, Charley? -Ja då.
Med tanke på att jag har badat.
-Jag är skyldig dig en tjänst. -Söt valp du har.
-Är han inte en liten kopia av nån? -Han är för liten för att vara ute.
Det är min dotters. Jag försökte ta honom, men vattnet forsade fram.
Om ni går till baren så bjuder jag på kaffe.
Det låter gott med kaffe.
Detta påminner om stormen som sköljde bort Gunnison för 1 2 år sen.
Det enda man kunde göra var att dra in till stan. Många dog.
Stan har funnits här länge. Och kommer så att förbli.
lbland sköljer en storm över stan och sopar rent här.
Man måste se det positiva i det.
-Sheriff... -Kött och potatis som vanligt.
-Här är för vår mat. -Farligt att korsa gatan i kväll.
-Tack för kaffet. -Tack själv.
Det blir 25 cent. 25 cent.
-Jag vill prata mer er två. -Vi vill mer än prata.
Det är inte lönt att stöka till här inne.
Jag har order att gripa er för överfall på Baxters folk.
Vi har en order som gäller grabben som kämpar för sitt liv hos doktorn.
Och för mordet på den store killen som du hade inburad.
Vår order kommer inte från nån betald sheriffstjärna, utan från oss.
-Och vi ska verkställa den. -Säger du det?
Vi har inget otalt med folk i stan. Baxters folk dödade vår vän.
De sköt en 1 6-åring och slog honom så hårt i huvudet...
...att han kanske inte överlever.
De försökte ta våra kor. Och sheriffen gör ingenting åt det.
Ni gillar inte såna som oss. Och vi gillar inte att vara här.
Vi har rätt att skydda våra ägodelar och våra liv. Vi låter inga bönder...
...ta ifrån oss något av det.
Vi tänker inte skada nån av er.
Alla som hjälper de här kriminella kofösarna får med mig att göra!
Det är upp till dig, sheriff.
Vi behöver inte göra upp här och nu. Ni rider ingenstans i detta vädret.
Men jag återkommer snart. Det kan ni räkna med.
Sheriffen väntar inte. Han skickar ut folk efter oss.
Han måste gripa oss innan Baxter kommer, annars tror han kanske-
-att sheriffen inte är värd sin lön.
Har du en plan, så ut med den nu.
Vi låser in honom i fängelset och väntar på Baxter.
Varför rider vi inte ut till Baxter och tar honom också?
Jag gör som du säger, Boss. Bara säg ifrån.
-Fan! Vänta nu lite, Charley! -Jag svarade på din fråga.
Du behöver väl inte stå där ute.
Kom nu!
-Det låter faktiskt inte så dumt. -Fundera på det ett tag.
Vad tyckte du om mitt tal där inne?
-Jag tyckte det var bra. -Jag kanske skulle bli borgmästare?
Då kan man väl inte vara död?
-Vi ville titta till grabben. -Han sover.
-Men kom in. -Är det säkert? Vi är våta.
-Vi vill inte blöta ner. -Kom in bara.
Tack så mycket.
Jag får inte plats med fingrarna.
Vi har för tjocka fingrar för de här hålen.
-Jag ska hämta några större. -Det är bra så här.
Trevligt att sitta vid ett bord. Med fint porslin.
De tillhörde min mor. Det var det enda som klarade resan hit.
Jag vet inte varför jag använder dem. Jag kan inte heller hålla i dem.
Men de ger mig en skön känsla.
-Jag säger vad jag tänker och tycker. -Det beundrar jag.
-Det är inte alltid så kul. -Hörde du?
Vi behöver inga fruar, vi är som ett gammalt gift par.
Skrämmer äktenskapet er?
Vem vill ha honom? Mager och smutsig som en gammal hund?
Kan jag hålla ditt huvud under vattnet en stund?
Jag har varit gift.
Det visste du inte, Charley. Jag hade fru och barn.
Ett mysigt litet ställe också. lnte så fint, men vi var unga...
Vi älskade varandra. Sa aldrig ett ont ord till varandra.
De fick tyfus och dog. Sen var det inte så trevligt att vara hemma.
Jag har faktiskt ändrat mening nu när jag har blivit äldre.
Om Button klarar sig och vi överlever Baxter...
...ska jag se till att han får sova i ett hus och inte ute på prärien.
Ta en kopp te till, Charley. - Jag tittar till Button.
Jag har ridit med honom i tio år. Han har aldrig sagt att han var gift.
-Var ska ni sova i natt? -Det vet vi inte.
-Det beror på läget. -Sheriff Poole?
-Vi har ett gästrum. -Nej, frun.
Då råkar ni i onåd hos Baxter och sheriffen.
Dessutom passar det inte att vi är här när doktorn är borta.
-Jag kan ta dem. -Vet du var de ska stå?
Jag såg det.
Det har regnat som fan sen vi kom hit. Gatorna är vattenfyllda.
Charley räddade en liten valp. Den liknade Tig.
Om du hör mig så ska du lyssna noga nu.
Det är viktigt. Jag tog mig inte an dig för att du skulle dö.
Världen är kanske inte perfekt, men det är mycket du ska göra.
Därför vill jag att du kommer tillbaka.
Kom tillbaka.
-Dumt att prata med honom nu. -Nej...nej, det är bra.
-Är allt bra, mr Spearman? -Med tanke på läget, ja.
Det skyllde mr Waite också på. Jag vill att ni tänker er noga för.
Tycker ni att vi ska sätta svansen mellan benen och springa härifrån?
Rädda ditt eget liv och hans. Han lyssnar på dig.
Charley tänker själv. Han är en god man som vet vad som måste göras.
Här är pengar för vården av Button. Om nåt skulle hända oss...
Se då till att vi kommer i jorden. Har du penna och papper?
Ja, naturligtvis.
-Mr Waite? -Se mig i ögonen.
Förlåt!
-Förlåt! -Ta det lugnt, Charley.
Det är bara vi...
Allt är lugnt, Charley.
Det är okej, Charley.
Jag tar upp det.
Han är lite spänd.
-Varför smög hon på dig? -Det gjorde hon inte.
-Jag skrämde livet ur henne. -Du skrämde mig lite också.
Så är det, Boss. lngen vacker syn.
-Har du lugnat ner dig? -Ja.
Det var inte så illa som det verkade.
Två whisky.
Bartender! Två whisky?
Ser du skylten? Kofösare är icke önskvärda här.
Han bad dig två gånger! Han gör det inte en gång till.
Hej, Bill. Det är helt okej. Det är de som räddade min hund.
Spelar ingen roll om de så har räddat Jesus. Då avskedar Mr Baxter mig.
-Äger Baxter det här stället? -Ja.
-Ge mig flaskan, jag bjuder. -Det kan jag inte.
Nu kan du slå upp.
En till, tack.
-Regnet avtar. -Då slipper vi fiska på gatan.
Ni måste hälsa på mina söner. Detta är Ray och Cory.
Vi har en fraktrörelse när vädret samarbetar.
-Det du sa på baren...var det sant? -Ja.
Grabben kämpar för sitt liv. Doktorns fru sköter om honom.
-Doktorns fru? -Ja, miss Barlow.
-Menar du Sue? -Ja, det stämmer.
Hon bli nog en bra fru till nån, men hon är inte doktorns fru.
-Hon är hans syster. -Syster?
lnte hans fru.
-Mack...Ray... Whisky! -Ralph.
Ralph Peterson sköter affären. Jag var där när hunden slapp lös.
Ni är kringdrivande kofösare, va?
Ta inte illa upp, jag har inte nåt emot er...
Det var slagsmål i din butik för en vecka sen...
-Baxters folk överföll vår vän. -Jag såg allt.
Den stora killen gav de tre andra ett helvete. Bröt armen på en.
-Hette han Butler? -Det sägs så.
Det var tråkigt med er vän. Hur är det med honom?
Han är död.
-Det var synd. Han verkade snäll. -Vad har hänt med stan?
Gör nåt åt det.
Vadå? Vi är fraktfolk. Och Ralph har en affär.
Ni är väl män?
Jag uppfostrade inte mina pojkar bara för att se dem bli dödade.
Det finns faktiskt det som gör mer ont än att dö.
Hej där!
-God kväll, grabbar! -God kväll.
Du blir stel i kroppen om du är ute i det här vädret.
Jag ska in på saloonen, dessutom letade jag efter er.
-Jag kunde ha bjudit dig på en drink. -Det kan du göra nu.
Sheriffen har nämligen folk som väntar på er i stallet.
En står i vagnen och en annan i skjulet mitt emot.
-Är sheriffen där? -Nej, han sitter ensam.
Han sitter varmt och torrt och väntar på att de ska komma in med er.
Tack för varningen.
Jag har aldrig haft mycket till övers för varken sheriffen eller Baxter.
Du är vår enda vän i stan. Köp nåt att dricka och säg inget.
-Hur vill du sköta detta? -Jag jobbar åt dig, Boss.
lngen jobbar åt nån nu, Charley.
-Känner du till Butler? -Jag har hört namnet, ja.
-Är han så snabb som det sägs? -Han är revolverman.
-Känner du igen honom? -Det är inte svårt.
Det hade varit synd att bli skjuten innan vi träffar honom och Baxter.
Håller med. Jag är gärna torr och låter sheriffens män bli våta.
-Då är de lite stela i morgon. -Det är svårt att gömma sig här.
-Vad ska vi göra? -Din plan lät bra.
Jaså, det tycker du?
Okej, då...
Han är ensam.
-Upp med händerna. -Ni är fullständigt galna.
Håll käften.
Ni är så gott som döda.
Sa han inte att du skulle hålla käft?
-Vad är det? -Kloroform. Stal det av doktorn.
Ska du gripa mig för det?
Herregud...
-Jöss... Titta vem som sitter här. -Han sover.
Titta här då. Lägg ner dem.
Den här vägen.
Gillar du det?
Vill du ha mer? Lite mer?
Varför väckte du mig inte?
Jag är ingen lockfågel, Charley!
Jag hör vad du säger.
Du kommer säkert att påminna mig.
Du njuter visst av det?
-Ledsen om vi väckte dig. -Det gjorde ni inte.
-Vi ville bara titta till honom. -Gå in.
-Hej. -Du skrämde oss rejält.
-Vi trodde vi skulle mista dig. -Jag tog bara en liten tupplur.
-Skönt att du är vaken. -Tack så mycket, miss Barlow.
-Tacka Gud i stället. -Ja, vi ska försöka.
Är ni hungriga? Button har ätit. Ska laga lite frukost till mig nu.
Två munnar till är inget besvär. Jag ska bara byta om.
-Vila nu en stund. -Det ska han.
-Gör som hon säger. -Ja.
-Boss? -Ja.
-Mose? -Kommer strax, Charley.
Vi ses, Button.
Jag hoppas du inte har nåt emot att jag säger det, men du ser...trött ut.
-Det har varit en lång natt. -Sätt dig.
-Jag kan laga frukost. -Det går jag inte med på.
Det är klart att du gör.
Tack.
Jag beklagar det som hände...
Glöm det. Du blev bara rädd.
Det var nog mer än det.
Jag försöker glömma en del saker. Men ibland går det inte.
Det är inte bra att sopa saker under mattan.
-Jag försöker lära mig det. -Mer kan man inte begära.
Skönt att Button är bättre. Jag har aldrig sett Boss så orolig.
Doktorn kommer hem så fort stormen har bedarrat.
Din bror?
Vi har trott att du och doktorn var...gifta.
Jaså... Trodde ni det?
Vi fick reda på i går kväll att du inte är gift.
Nej, det är jag inte, Charley.
Det är bra. Jag menar...det är bra att veta.
-Man vill ju inte tro fel saker. -Nej... Nej, naturligtvis inte.
-Tack, frun. -Tack själv, mr Spearman.
Tack, Sue.
Var försiktig, Charley.
-Ska du gå utan att säga nåt? -Det finns inget att säga.
Jag har sett hur ni ser på varandra. Gå inte utan att säga nåt.
Vad ska jag säga? Att vi förmodligen inte överlever?
Det är säkert en stor tröst.
Jag vet inte... Jag önskar att jag hade sagt mer till min fru.
Det är kanske sista gången ni ser varandra.
Säg vad som helst. Hon förtjänar mer än att bara se ryggtavlan på dig.
Charley?
Jag...vet inte riktigt vad jag ska säga.
-Du behöver inte säga nåt. -Jo, det ska jag. Boss har rätt.
Han har rätt i väldigt mycket. Det är bara det att...
Jag är inte den du tror. Jag har gjort saker jag inte är stolt över.
Jag har alltid hoppats att en snäll och ömsint man skulle dyka upp.
Åren har gått, stan är liten...
Hoppet försvinner med tiden. Sen minns man inte vad man hoppades på.
Jag har sett vem du är, hur du behandlar pojken, respekterar Boss.
Det är bara småsaker, men det räcker för en kvinna med öppna ögon.
Folk kommer att dö i dag. Jag kommer att döda nån.
-Förstår du det? -Ja.
Jag vill att du ska ha detta. Det har alltid fört tur med sig.
Jag kan inte ta emot ditt smycke.
Du har inget val. Det är en gåva.
-Hon liknar dig. -Det är min mor som ung.
Hon är vacker.
Jag vill att du ska veta att om vi inte ses igen...
...så har jag menat allt jag sagt. Jag är glad för det du sa till mig.
Du är den enda överraskningen i den här stan.
Vi ses snart, Charley Waite!
-Nöjd? -Ja, om du är det.
God morgon, pojkar!
Jag har frukost till er.
Kom hit, pojkar.
-Hur ser det ut? -Det spelar ingen roll.
Hela stan vet att det snart kommer att bli bråk.
''Baxter och dina mordiska boskapstjuvar, vi är vid stallet.''
''Ta med era vapen. Boss Spearman och Charley Waite.''
Det är bäst att äta nåt sött nu i fall man snart trillar av pinnen.
God morgon.
-Vad kan jag hjälpa er med? -Vi vill ha lite...godis.
Godis?
Godis önskades. Vi har det mesta av den varan.
Karameller, tuggummin, polkagrisar, lakrits-
-honungspastiller, fruktkola, slickepinnar, mjölkchoklad...
Har du nåt alldeles extra? Vilket är dyrast?
Tja... Jo, nu vet jag vad ni ska ha.
Mörk choklad. Kommer från Schweiz i Europa. Nära Frankrike.
Det kallas bittersöt choklad. Det smälter i munnen.
-Har du smakat det? -Nej.
Hur vet du då att det smälter i munnen?
Vi har inte råd att äta det själv.
Jag tar två.
-Vill du inte veta vad det kostar? -Nej.
Och så tre fina cigarrer. Min vän och jag ska äta schweizisk choklad-
-och röka en god cigarr.
De här kommer från Havanna på Kuba.
-Önskas nåt mer? -Nej. Vad blir jag skyldig?
Det blir fem dollar...
Charley...?
Jag tar dem sen, Boss.
-Stick härifrån innan de kommer. -Lägg dig inte i våra affärer.
Den här är verkligen god. Värt pengarna.
-Men ni kommer att bli dödade. -Smaka en bit.
Du har det inom räckhåll och har aldrig smakat.
Det är synd att gå till evig vila utan att smaka nåt...
Charley? Nu går vi.
Percy! Vi har en cigarr till dig. Den kommer från Havanna på Kuba.
Såna har jag aldrig provat. Tack.
-Vad tycker du? -Bättre än de jag brukar röka.
Ska ni försvara er här?
Där ute vid vagnen. Vi ska försöka undvika att oskyldiga blir träffade.
-Kan vi lägga några vapen här. -Varsågod.
-Vi håller oss utanför ladan. -Ta in dina djur.
-Lycka till. -Tack.
Vackert väder att göra det rätta.
Njut så länge du kan. Det kommer att bli det grisigaste du har sett.
Jag har faktiskt varit med förr, Charley.
Jag tvivlar inte på ditt mod. Du är den modigaste jag känner. Men...
Jag vill inte verka hård, men att vi lät dem slippa undan...
Det var mitt beslut. Och det var nog ett misstag.
Det menade jag inte... Eller kanske...
...men det är det jag respekterar och har värdesatt varje dag.
Hur du behandlar andra människor och hur du har behandlat mig.
Du har undvikit allt bråk och hållit mig utanför också.
Men nu har vi blivit indragna i bråk och ska vi ha nån chans...
Prata på, Charley, jag lyssnar.
De är säkert fler än oss.
Speciellt vid en konfrontation. Är vi utomhus-
-har de kanske inte lika stora fördelar.
Alla är inte revolvermän. Butler och några till gör grovjobbet
De andra är nog inhyrda. Laglösa och f.d. militärer.
Resten är boskapsskötare som inte ställer sig i skottlinjen.
Allt kommer att gå fort så rör dig hela tiden framåt.
De kommer mot oss eller står kvar. Några blir förlamade av chocken.
Gå framåt med hagelbössan. När båda piporna är tomma-
-kasta iväg den, ta pistolen och spring till vårt vapenlager.
-Jag gör samma sak. -Du har visst planerat allt.
lnte hur vi ska överleva.
Det är bäst att vi röker de här medan vi kan.
Jag funderar på att dra mig ur boskapsbranschen.
Du har alltid sagt att jag och Button ska sluta.
Mina egna ord har kanske talat till mig också.
Om jag säljer korna kan jag driva en saloon nånstans.
Då håller man sig kall på sommaren och torr på vintern.
Och några kvinnor som dansar hade inte varit så dumt.
Jag måste hyra in några.
''Om jag dör, så sälj min fina häst''-
-''min sadel och vapen och köp en teservis...''
...''till miss Barlow. Charley Waite.''
''P.S. Jag tyckte denna var fin...''
''...men jag är inte säker. Prinsess-mönstret.''
-Helvete. -Vad är det?
Du har väntat för länge. Så är det att vara kringdrivande kofösare.
Det är lika gott ändå.
-Du är visst kedjad till jobbet? -Res dig upp, Poole!
-Han är inget att ha. -Se till att få dem på benen! Nyktra!
Jag tror att stan kommer att få en ny sheriff.
Nu är det dags att göra upp med de där kofösarna!
Låt hästarna stå. Vi går till deras vagn.
Peppra dem fulla av bly annars kommer jag att skjuta er.
Ni tre tar sidogatan.
Hayley! Gå bort från fönstret.
Vi röker färdigt sen.
Jag vill inte dö utan att veta vad du heter. Jag heter inte Waite.
Jag heter Postelwaite. Charles Travis Postelwaite.
Du heter väl inte Boss?
-Allvar, jag vill faktiskt veta det. -Jag heter Bluebonnet.
-Bluebonnet? -Det stämmer.
-lnte nåt mellannamn? -Nej. Säg det inte till nån.
-Lovar du? -Jag lovar.
För säkerhets skull.
Han sa åtta. Jag ser fem.
-Du skulle ha stuckit härifrån. -Jag sticker inte för några fegisar.
-Kunde sheriffen inte följa med? -Ni skrattar inte när ni är döda.
-Var det du som dödade vår vän? -Stämmer.
Jag sköt grabben också. Och jag njöt varenda sekund.
Hayley!
Backa!
-Bakdörren! -Här.
Den är låst.
-Är du träffad? -Nej, jag är okej.
Kom...
Försvinn härifrån!
Om du skjuter honom, Baxter, så vägrar jag att behandla dig.
Hämta din väska och följ med. Sätt fart!
Ställ dig upp, för helvete!
-Ni...ni går ut dit. -Vi är fortfarande omtöcknade!
-Har du skadat benet? -Det var länge sen jag slogs.
Jag fick panik, trillade bakåt och bröt nog foten.
Det är de kubanska cigarrernas fel.
-Charley? -Vänta här.
-Stopp ett tag, Charley. -Jag vill inte ha ögon i nacken.
-Charley? -Du sa att vi skulle döda alla.
-Det är det jag tänker göra. -Jag sa döda, inte mörda.
-Jaså, du märker ord. -Jag hörde vad du sa, Mister.
-Jag ska inte följa efter dig. -Nej, det ska du inte.
Döda honom inte. Då är du lika usel som Baxter.
-De dödade Mose. -Hämnd skipar ingen rättvisa.
Jo, i dag...
-Flytta på dig! -De har inte gett dig nåt val.
Gör det inte värre än det är.
Det är det inte värt.
Mister... Tusen tack...tack.
Jag gjorde det inte för din skull. Du får sona dina synder.
Sue! Kom in här.
Å, herregud...
Försvinn härifrån!
Button!
Vi har grabben, Spearman!
Släpp ditt vapen och gå hitåt annars skjuter jag honom!
Du har tio sekunder på dig!
Vi släpper inte våra vapen. Han dödar ändå Button.
Vapnen är vår enda chans.
-Tre! -Sue!
Stopp! Sluta omedelbart!
-Fyra! -Sue...
Du är en skamfläck för stan! Och det har du alltid varit.
Jag vet. Sånt är livet.
Fem!
Sex!
-Har du sovit gott? -Ni får snart sova för evigt.
-Räcker det inte med allt dödande? -lnte förrän ni är döda och begravna.
-Låt kvinnan och grabben gå. -Ställer du krav?
-Lägg ner era vapen. -Låt henne ta honom till doktorn.
Doktorn är inburad. Han kommer inte ut förrän ni har gett upp.
Jag krossar alla som hjälper dem! Jag bränner ner era hem-
-och jagar ut kvinnor och barn på prärien.
Ni bör prata era män till rätta! Annars blir ungarna faderlösa.
Mack Langly! Det spelar ingen roll om du stannar eller sticker!
Du och dina söner är redan döda!
Mack Langly är vår vän!
Jag åkte inte hit från lrland för att min mark skulle nyttjas av andra!
Nu vill jag se era vapen på marken.
Han först! Skarpskyttens.
Du förlorar visst din armé.
-Gick den igenom? -Ja.
Är han träffad, Sue?
-Är han träffad? -Nej, men han blöder igen.
-Fan! Kan du stoppa det? -Jag försöker.
-Jag ska döda dig, Baxter! -Kom an.
-Täcker du mig? -Vi väntar. Han förblöder säkert.
Jag väntar inte. Button behöver doktorn nu.
-Dörren är låst. -lnte efter en hagelsvärm.
Jag väntar på dig, Spearman!
Jag kommer in, din jävel!
Okej, Charley?
Är du redo?
Ja.
-Jag dör. -För vadå? Fler kor?
Du dödade en fin man. Kanske grabben där ute också.
Du får ingen sympati av mig.
-Du är en nolla. -Ja, kanske det.
Jag andas i alla fall ett tag till.
Döda...döda mig.
Nej... Jag ödslar inte en kula på dig, din skitstövel.
Charley är i saloonen. Han bad alla att gå ut.
Han vill prata med din syster.
Han vill prata med dig, miss Barlow. Om du vill gå in där.
Sue...
-Doktor... -Ta in honom här.
-Baxter har en dotter. -Nån måste berätta för henne.
-De var inte såta vänner. -Hon är trots allt hans dotter.
Släkten är noga med sånt.
Jag beklagar att du måste gå in här när alla ser på.
Jag struntar i vad folk tänker. Du behöver inte försvara mig.
Jag ville bara berätta att jag ger mig av om ett tag.
Jag vill att du stannar. Det vet jag att fler vill.
Tanken har slagit mig. Men här finns för många minnen.
Jag har längtat efter kärlek.
Jag vet att du har känslor för mig.
Ja, det har jag.
Men jag är inte bättre än de som skulle döda oss.
Du har säkert gjort mycket fel, men i dag kan inte räknas dit.
Så dödandet skrämmer dig inte?
Jag är inte rädd för dig, Charley.
Det gav mig tur. Precis som du sa.
Det är ditt. Behåll det.
Jag har inte alla svar, men jag vet att folk är förvirrade och vet inte-
-vad de vill och vad de har gjort. Och vad de anser de skulle ha gjort.
Allt det de tror de är påverkar dem så starkt-
-att de inte ser vad de kunde ha varit.
Jag hoppas mycket när det gäller oss två, Charley.
Jag väntar inte i all evighet, men jag kommer att vänta.
Jag vill att du ska tänka på det när du är långt härifrån.
Och...komma tillbaka till mig.
Jag älskar dig, Sue.
Det har jag gjort sen jag såg dig första gången. Jag förstod det inte.
Jag vet att jag inte är den man du hade tänkt dig att gifta dig med...
Jag hade inte valt mig om jag hade varit din bror.
Charley...
-Vet du hur gammal jag är? -Det struntar jag i.
-Jag är ingen tonårsflicka. -Du är världens vackraste kvinna.
-Jag har blivit sårad många gånger. -Jag ska inte göra dig besviken.
Jag trodde aldrig jag skulle uppleva det här. När man lever som jag...
...har det aldrig betytt nåt.
Men tanken på att rida iväg och aldrig få se dig igen...
...var den värsta känsla jag nån gång har upplevt.
Jag vet att jag kan bli en god äkta man för dig.
Jag vet att jag inte har frågat, men jag frågar dig nu...
Vill du gifta dig med mig, Sue?
Charley... Ja.
Jag vill gifta mig med dig.
Får jag kyssa dig?
Du ska få flera tusen innan jag har gjort mitt.
Charley! Det verkar som om doktorn har ändrat sin uppfattning om dig.
-Har det hänt nåt? -Nej, allt är bra.
-Jag vet snart mer om saloonen. -Det låter bra.
Ha det så bra nu. - Charley.
-Sue? -Jag kommer snart.
-Saloonen? -Jag ville ju sluta med det här.
Saloonens ägare dog ju. Jag hoppas du vill bli min partner.
Jag har inte råd med det. lnte ens till hälften.
Låt du hjärnan av er två stå för besluten. - Sue?
Du kommer väl tillbaka?
Då väntar jag på dig, Charles Postelwaite.
Din skvallerkäring! - Man kan inte ha nåt hemligt.
Du måste rida tillbaka nu. Jag vill att du ska se hustaken.
Jag menar det, Sue. Det är bäst att du rider tillbaka nu.
Hur ska det här gå om du inte gör som jag säger?
-Jag skulle ju ge dig flera tusen. -Det är säkrast för dig.
Nu hämtar vi korna.
Text: Shagmastershaggy In Da House
Ho Ho Ho...